Kuka käski tappamaan heidät?
He ovat intialaisia sotilaita.
Älä tee mitään ilman käskyäni!
Sinä! Mikä tämä on?
Nimeni? Olen Surinder Sodhi.
Oletko intialainen? Gandhi-san?
Intialainen. Ei Ganji-san.
Japanissa on Tojo, Intiassa Gandhi. Tiedätkö, kuka on Gandhi?
Mitä hittoa Ganji-san tarkoittaa?
Tiedätkö, kuka on Gandhi?
Ei Ganji-san!
Kyllä! Ganji-san!
Hei!
Tulkkaa minulle ja kysy, tietävätkö he Gandhin?
Ganji-san tarkoittaa Gandhia.
Koska Gandhi taistelee brittejä vastaan, japanilaiset pitävät häntä liittolaisena.
He pitävät teitä brittien sylikoirina.
Ganji-san.
Olemme kaikki Ganji-sanin puolella.
Olen jopa tavannut Gandhin.
Kerro hänelle.
Tapasin Ganji-sanin.
Monta kertaa. Henkilökohtaisesti. Päivää, Ganji-san.
Tapasitko Ganji-sanin?
Olen nähnyt hänet kerran.
Sama asia.
Hitostako japsit tietäisivät?
UNOHDETTU ARMEIJA
Harva tietää Intian osasta toisessa maailmansodassa.
Intia ei ollut itsenäinen.
Intialaiset taistelivat brittiarmeijassa
Saksaa ja Japania vastaan.
Aikansa suurin vapaaehtoisarmeija,
60 000 intialaista sotilasta, oli sijoitettu Singaporeen.
Kun Japani yllättäen
valtasi Singaporen 1942,
Ison-Britannian pääministeri Winston Churchill
sanoi sitä brittijoukkojen häpeällisimmäksi tappioksi.
30 000 vangitun britin ja australialaisen lisäksi
vangiksi joutui 60 000 intialaista sotilasta.
16. HELMIKUUTA 1942
Pirulainen.
Henki oli lähteä.
Ganji-san pelasti meidät.
Menen varmasti tapaamaan Gandhia.
Suutelen hänen jalkojaan.
"Gandhi, pelastit minut, vaikka et tiedä sitä."
Japanilainen miekkamies teki sinusta Gandhin kannattajan.
Kuunnelkaa! Huomenna kaikki intialaiset sotilaat viedään Singaporeen!
Maya!
Kamera on tyttöä isompi.
Pirulainen!
Maya!
Mitä teet täällä?
Sitä minäkin.
Winny, tämä.
Isä, minne intialaiset sotilaat viedään?
Japanilaisten vankileireille.
Eikö kukaan heistä koskaan palaa Intiaan?
En usko, että kukaan heistä palaa koskaan.
- Isä, Liu-setä on tuolla. - Älä mene sinne, Maya.
Miksi?
Älä mene sinne.
Älkää! Auttakaa meitä! Isä!
Mitä ulkona tapahtuu?
Älä mene ulos, kulta.
Siellä on vaarallista. Liu hakattiin.
Miesparka.
Maya, meidän pitää olla varovaisia.
Emme tiedä, miten japanilaiset kohtelevat intialaisia.
Älä mene ulos, Maya.
Pidät valokuvauksesta. Hoida studiota.
Miksi sinun pitää tehdä tämä?
Äiti, en voi katsoa toiseen suuntaan kuten te.
Opettele katsomaan.
Häntä ei voi kohdella näin.
Hän on vasta 19.
Pelkään aina, kun hän menee ulos.
17. HELMIKUUTA 1942
Pirulaiset. Koko armeija on koolla.
Täällä on varmaan 50 000 miestä.
Miksi?
Kaikki intialaiset upseerit ja sotilaat
ovat Japanin sotajohdon alaisia.
Olemmeko karjaa, jonka voi myydä kenelle tahansa?
Ei ikinä! Luuletteko meitä hulluiksi?
Olette ystäviä, ette vankeja.
Japani on Intian itsenäisyyden puolella
ja auttaa luomaan armeijaa Intian vapauttamiseksi.
Sodhi, mitä he tarkoittavat?
He sanoivat, että Japani haluaa Intian itsenäistyvän.
Mitä?
Olen kapteeni Mohan Singh.
Olen Intian kansallisarmeijan ylipäällikkö.
Kuulitte oikein.
Intian kansallisarmeijan.
Se taistelee vapaan Intian puolesta.
Intialaiset sotilaat ovat vuodattaneet vertaan sukupolvien ajan
brittien puolesta.
Intialaiset eivät enää taistele Englannin puolesta.
Taistelemme vain Intian nimeen.
Kuolemme Intian ja sen vapauden nimeen!
Me taistelemme!
Mitä hölisette?
Oletteko sekopäitä? Japanilaiset käyttävät meitä hyväkseen.
Pirun britit käyttävät meitä hyväkseen!
Taistelemme nyt itsemme puolesta.
Keitä ammutte?
Brittiarmeijan intialaisia veljiäkö?
Oletteko valmiita antamaan henkenne?
Olemme valmiita!
Meille riitti.
Perheesi on ollut brittien sylikoira
ja sellaiseksi jää!
Jos olen brittien sylikoira, sinä olet japanilaisten!
Riittää! Olkaa vaiti!
Älkää tapelko keskenänne!
Mitä vaihtoehtoja meillä on?
Jos emme liity Intian kansallisarmeijaan,
pirun japanilaiset laittavat meidät vankileirille!
Leireiltä on mahdotonta selvitä hengissä!
Luutnantti Sodhi, johtakaa meitä.
En tiedä, mitä meidän pitäisi tehdä.
- Oletteko valmiita? - Olemme valmiita!
Oletteko valmiita?
Annatteko henkenne maanne puolesta?
Olemme valmiita!
Emme nukkuneet sinä yönä.
Miten olisimme voineet?
Ajatuksemme ja sydämemme olivat sekaisin.
Mikä on oikein ja mikä väärin?
Mitä on lojaalius?
Mikä on petturuutta?
Kenen sodassa taistelemme?
Jotkut päättivät liittyä heti
Intian kansallisarmeijaan.
Entä sinä?
En liittynyt.
En voinut hylätä tapoja,
joihin olin kasvanut.
Kuulin, että 35 000 on liittynyt.
Miten voisimme ampua sotilaita, joilla oli oma univormumme?
Kolme sukupolvea.
Kolmen sukupolven ajan perheeni miehet ovat palvelleet brittiarmeijassa.
Isoisäni, isäni ja minä.
Olen vastuussa myös isoisälleni.
Miten voin katsoa Gyaan Singh Sodhia silmiin, jos päätän väärin?
Olen kuullut samaa lapsesta asti.
"Suojelkoon britti-imperiumi meitä."
Britit käyttävät meitä suojellakseen itseään.
Meidät annettiin japanilaisten käsiin.
Heidän vihollisensa on meidän vihollisemme.
Kuka on ystävämme?
En saarnaa teille.
Olette sivistynyt mies ja ymmärrätte politiikkaa.
Minä kuuntelen sydäntäni.
Sydän tietää, kuka on vihollisemme
ja kenen puolesta voi antaa henkensä.
Sotilas ei pelkää kuolemaa, Tokas.
Mutta uhrauksella pitää olla tarkoitus.
Mikä on tehtävämme nyt?
Ehkä pysyminen hengissä.
Petturit! Paskiaiset!
Pirulainen!
Keitä kutsut pettureiksi?
Etkö näe, että emme ole japanilaisten puolella?
Luuletteko japsien auttavan teitä?
Ääliöt. He tekevät teistä palvelijoita!
Ette varsinaisesti kohdelleet meitä ystävällisesti.
Purette ruokkivaa kättä! Paskiaiset!
Majuri!
En muista käyneeni Englannissa syömässä pöydästänne.
Te olette kupanneet Intiaa 200 vuotta.
Teidän on aika lähteä kotiin maastani!
Eversti, pidätte tästä.
Löysin tämän kuvan netistä eilen.
Olette varmaan nähnyt sen.
Ettekö olekin kuvassa?
TUHANSIA SOTILAITA VANKINA
Kertokaa siitä jotain.
Muistatteko tämän hetken?
Sen otti sama kuvaaja.
Maya Srinivasan.
Tunsitteko hänet?
2. MAALISKUUTA 1942
Se oli ensimmäinen vapaapäivämme INA: han liittymisen jälkeen.
Saimme kulkea vapaasti pitkästä aikaa.
Hei. Hän on täällä.
Kuka?
Se tyttö valtavan kameran kanssa.
- Niinkö? - Kyllä.
- Mennään sisään. - Oletko seonnut?
- Pyydetään kuvamme. - Oletko järjiltäsi?
Mennään.
Päivää.
Haluatteko kuvan?
Kyllä.
Ei, emme halua kuvaa.
Haluamme kopion kuvasta. Otitte kuvamme taannoin.
Viime kuussa, kun armeijamme tuotiin tänne.
Antautumisen jälkeen.
Muistatteko nyt?
Muistan sen,
mutta sotilaita oli tuhansia.
Otin paljon kuvia.
Kuvanne löytäminen...
Olen pahoillani.
Ei se mitään. Kiitos.
Mennään.
Hän ei edes tunnistanut meitä.
Onko tämä oikea kuva?
Kyllä.
Muistin sen siksi, että tervehditte.
Oli mahdotonta muistaa kasvojanne.
Olitte pölyn ja lian peitossa.
Tänään suorastaan hohdatte.
Kiitos.
Paljonko olemme velkaa?
Ette mitään.
- Kertokaa toki. - Älkää suotta.
Teette paljon puolestamme. Voimme sentään tehdä tämän.
Mekö?
Taistelette Intian vapauden puolesta.
Tämä on lahja.
- Selvä. - Pikku hetki.
Taistelu vapauden puolesta?
Hän saa sinut kuulostamaan Gandhilta.
Ei, Arshad.
Hän sanoi jotain tärkeää.
Sano jotain äläkä jäpitä mykkänä.
Oletteko intialainen?
- Kyllä. - Hän on kiinalainen.
Hän harrastaa hindin kieltä ja ihmisten unohtamista.
Tarkoitin sitä, mistä päin Intiaa olette?
Vartuin Singaporessa.
Niinkö?
En ole käynytkään Intiassa.
Olen silti intialainen sydämeltäni.
Maya.
Kapteeni Sodhi.
Arshad.
Kapteeni Sodhi ja Arshad, voitteko tehdä palveluksen?
Toki. Kertokaa mitä.
Haluan ottaa kuvia leiristänne.
Se käy. Huomenna leirissä on tärkeä juhla.
Liittykää seuraamme.
Olette vieraamme.
Kyllä, kiitos.
Hakekaa neiti huomenna yhdeksältä.
Selvä.
Näkemiin, luulisin.
Näkemiin.
Kiitos.
3. MAALISKUUTA 1942
Heippa.
Hyvää huomenta.
Unohdinko nimenne, vai kerroitteko sen jo?
Kerroin nimeni. Kapteeni Sodhi.
Kapteeni ei taida olla etunimenne.
Olen Surinder Sodhi.
Hra Surinder, viettekö minut kotiin kolmen tunnin päästä?
Muuten äiti laittaa minut arestiin sotavangiksi.
Miksi?
Hän uskoo, että Japani hyökkäsi Singaporeen minut mielessään.
Kuolen luotisateeseen heti nähtäessä.
Tai minut ammutaan siksi,
että olen nainen miesten ammattipiirissä.
Hyvänen aika. Älkää lähtekö kotoa siinä tapauksessa.
Kiitos.
Älkää katsoko ylös.
Ehkä äitinne on oikeassa.
Ulkona kulkemista pitää välttää. Se ei ole turvallista.
Kuvaajan pitää ottaa riskejä.
Antaisin henkeni hyvästä kuvasta.
Huomio!
Keisarillisen Japanin armeija lahjoittaa 50 lehmää
Intian kansallisarmeijalle.
Mistä on kyse, majuri?
Sodhi-san, Japani lahjoittaa 50 lehmää intialaisille sotilaille.
Maitoa potilaille.
Ymmärrän sen.
Mutta nämä eivät ole lehmiä.
Ne ovat sonneja.
Mitä eroa niillä on?
Ne ovat uroksia eivätkä tuota maitoa.
Eivätkö yhtään?
Eivät tippaakaan.
Kuulostaa oudolta,
mutta siihen aikaan japanilaisten ruokavaliossa ei ollut maitoa.
He joutuivat tekemisiin meidän intialaisten kanssa,
jotka eivät voineet elää ilman maitotuotteita.
On toinen kiinnostava kuva.
Tämä.
Olitko paikalla, kun kuva otettiin?
Totta puhuen
minusta tuli INA: n kannattaja vasta,
kun kuulin kunnioitetun johtajan puhuvan.
Kuva on siltä päivältä.
Pari kuukautta INA: n perustamisen jälkeen
Mohan Singh sai lähteä,
koska hän ei tullut toimeen japanilaisten kanssa.
Vailla johtoa INA alkoi murentua.
Sitten Netaji saapui.
Koemme nälkää, janoa ja kuolemaa.
Sinä päivänä ymmärsin, että voin valita kohtaloni.
Emme tiedä, moniko meistä jää henkiin.
Voin lietsoa vallankumouksen.
Taistelemme päämäärän vuoksi.
Voin tehdä historiaa.
Intiasta tulee vapaa.
Kuten hän teki.
Kohti Delhiä!
Emme lopeta, ennen kuin elossa olevat sankarimme
pitävät voittoparaatin britti-imperiumin haudalla
muinaisen Delhin Punaisessa linnoituksessa.
Se hetki on koittanut, jolloin isänmaallisten intialaisten
täytyy tarttua aseisiin.
Vain isänmaallisten intialaisten veri
vapauttaa Intian.
Eläköön vallankumous!
Eläköön Intian kansallisarmeija!
Edustan alueellista hallintoa
ja pyydän teiltä rahaa, koruja
tai mitään muuta, mitä voitte lahjoittaa vapaustaisteluun.
Kohti Delhiä!
Olette olleet ystäviä lapsesta asti.
Kyllä.
Teidän pitäisi mennä naimisiin.
Hän pitää sinusta paljon.
Täti, olemme hyviä ystäviä,
mutta avioliitosta ei ole puhuttu.
Maya on vapaa sielu. En halua kahlita häntä.
Puhu hänelle, Shridhar.
Mitä odotat?
Odotan, että tämä pirun sota loppuu.
Missä olit, Maya?
Tiesit, että Shridhar tulee syömään.
Olin Kalyanin luona.
INA: lla oli iso paraati tänään, joten tiet olivat tukossa.
Tule syömään.
En voi hyvin.
Mikä hätänä, Maya?
Ei mikään.
Olen vain uupunut.
Menen varhain nukkumaan.
- Oletko varma? - Kyllä.
Hyvää yötä.
Mayan ei pitäisi käydä ulkona yksin nykyään.
Se ei ole turvallista.
Huolehdit liikaa. Hän osaa pitää huolen itsestään.
Mitä tapahtui?
Kun kysyn INA: sta, alat puhua Mayasta.
Minulle ne ovat sama tarina.
Missä maailmoissa olet?
Arshad, muistatko,
mitä oven yllä lukee
upseerikoulussa Dehradunissa?
"Maasi turvallisuus, kunnia ja hyvinvointi
"on aina tärkeintä."
"Maasi turvallisuus, kunnia ja hyvinvointi."
Luimme sen päivittäin.
Jokainen päivä.
Kaikkien näiden vuosien jälkeen
olen ymmärtänyt, että maamme
on Intia, ei Englanti.
Olimmeko sokeita, Arshad?
Vai tyhmiä?